Du tycker väl att det där är jätteroligt, Harold.
- Hallå? Fée? - Ja.
Raring, var snäll och ställ in mitt möte med René i eftermiddag.
Jag vet att han blir vansinnig, men jag blev så rädd i dag
och vi får ju gäster i kväll... Åh, kan du det?
Säg att jag lovar att komma på tisdag.
Tack, Fée, du är en raring. Ja.
Hej då. Hej då.
Middag klockan åtta, Harold.
Och försök att vara lite mer livfull.
Harolds far hade ju en liknande känsla för det absurda.
Jag minns en gång i Paris, när han hade gått ut för att köpa cigaretter.
Helt plötsligt blev han gripen
för att ha flutit naken nedför Seine.
Han experimenterade i flodströmmar med flytringar av gummi!
Lilafärgade.
Det krävdes en del inflytande och pengar för att tysta ner det!
Harold, lek inte med maten.
Vad är det? Mår du inte bra?
Jag har ont i halsen.
Direkt efter middagen vill jag att du går till sängs.
Harold har alltid varit ett känsligt barn.
Till och med som bebis hade han en benägenhet att bli sjuk hela tiden.
Ät upp dina rödbetor, Harold.
Jag minns i Tokyo, när jag fick ringa ambassaden efter en läkare...
Åh, herregud!
Det här är för mycket.
Jag klarar inte mycket till.
Jag klarar inte mer.
Åh, herregud!
Gud!
Det är mycket intressant, Harold, och mycket upplysande.
Ett klarare mönster verkar framträda.
När vi isolerat detta mönster, kan vi förstås klara av det.
Om man definierar problemet är man halvvägs på väg mot...
dess lösning.
Säg mig, Harold, vad gör du för att roa dig?
Vilken aktivitet ger dig en annan sorts njutning än de andra?
Vad njuter du av?
Vad ger dig den där särskilda... tillfredsställelsen?
Jag går på begravningar.
"Du bereder för mig ett bord i mina ovanners asyn;
"Du smörjer mitt huvud med olja
"och låter min bägare flöda över.
"Godhet allenast och nåd skola följa mig i alla mina livsdagar,
"och jag skall åter få bo i Herrens hus, evinnerligen.
"Jorden är Herrens och allt vad därpå är,
"jordens krets och de som bor därpå.
"Han har lagt hennes grund på haven, på strömmarna berett henne fäste.
"Vem får gå upp på Herrens berg,
"och vem får träda in i hans helgedom?
"Den som har oskyldiga händer och rent hjärta,
"den som icke vänder sin själ till lögn
"och den som icke svär falskt.
"Han skall undfå välsignelse av Herren
"och rättfärdighet av sin frälsnings Gud."
"Sådant är det släkte som frågar efter honom..."
Harold?
Vad fick dig att köpa det där monstret?
Du kan få vilken bil du vill, men det där vidundret är anskrämligt
och genant.
Det är dags att du bestämmer dig
och slutar slösa bort din talang på sån här amatörteater,
de här små förströelserna,
hur psykologiskt renande de än må vara.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Gå och prata med morbror Victor.
Han kanske kan förstå dig.
Han var ju trots allt general MacArthurs högra hand.
Vad sägs, Harold?
Det är ett underbart liv.
Händelser, äventyr, rådgivning, och man ser kriget på nära håll.
Och det finns massor med snedögda flickor.
Det gör dig till en man, Harold.
Du får resa jorden runt, bära uniform och utföra ett karljobb.
Du får gå rakryggad med en glimt i ögat och med lätta steg
och vetskapen inom dig om att du arbetar för fred
och tjänar ditt land,
precis som Nathan Hale.
Det är vad det här landet behöver, mer Nathan Hale.
Jag tror att jag ser lite Nathan Hale... i dig.
Säg mig, Harold, hur många såna här...
självmord har du utfört?
Det vore svårt att säga ett exakt antal.
Men uppskattningsvis, då?
Uppskattningsvis?
Runt... 15.
- 15? - Uppskattningsvis, alltså.
Och alla utfördes till förmån för din mor?
Nej, nej - inte förmån.
Harold, jag har bara några minuter och jag vill säga vad jag beslutat.
Du har levt ett bekymmerslöst, lättjefullt, lyckligt liv hittills.
Ett barns liv.
Men nu är det dags att lägga undan det som barnsligt är
och börja ta ansvar som en vuxen.
Alla vill ju glida fram genom livet utan en tanke på morgondagen,
men det går inte.
Vi har vissa plikter, skyldigheter, principer.
Kort sagt, Harold, det är dags att du gifter dig.
Låt oss be till Herren, härlighetens konung,
att han välsignar och frälser de hädangångnas själar
från helvetets smärtor och den bottenlösa avgrunden.
Fräls dem från lejonets gap och mörkret där
och välsigna dem i stället med ljuset,
heligt liv, evig vila.
"Oh, Herre, tvinga Dig inte att välja
"ty ingen man...
"blir helig inför Dig om Du icke förlåter honom hans synder.
"Jag bönfaller Dig därför,
"låt inte Din dom falla mot honom...
"Utan, med hjälp av Din nåd,
"låt honom undslippa det straff han förtjänar
"för under sitt jordeliv hade han beseglat treenighetens sigill.
"Du som lever och härskar i all evighet.
"Amen."
- Vill du har lakrits? - Nej tack.
Varsågod.
Kände du honom?
- Nej. - Inte jag heller.
Jag hörde att han är 80 år gammal. Jag fyller 80 nästa vecka.
Bra tid att gå vidare, inte sant?
Jag vet inte.
75 är för tidigt, men vid 85 står man bara och stampar på samma fläck.
Man borde blicka bortom horisonten.
Permaseal
Jag förstår mig inte på den här manin att bära svart.
Ingen skickar ju svarta blommor.
Svarta blommor är döda. Vem skickar döda blommor till en begravning?
Det är absurt!
- Vad heter du? - Harold, Harold Chasen.
Hur står det till? Dame Marjorie Chardin, men kalla mig Maude.
- Trevligt att träffas. - Tack.
Jag tror att vi blir goda vänner.
Vill du ha skjuts, Harold?
Nej tack. Jag har bil.
Jag måste gå nu. Vi borde träffas igen.
Säg mig, dansar du?
- Ursäkta? - Kan du sjunga och dansa?
- Nej. - Nej, jag tänkte väl det.
Den där kvinnan! Hon tog min bil!
Här är formulären som Dataträffen har skickat.
De sållar bort de feta och fula,
så det är en firma med hög standard.
Först har vi personlighetsintervjun,
som du ska fylla i och skicka tillbaka.
Nå, är du redo, Harold?
Här kommer första frågan.
"Känns det olustigt att träffa nya människor?"
Det är ju ett ja, eller hur?
"Borde sexualkunskap läras ut utanför hemmet?"
Jag skulle säga nej, inte sant? Ja, vi skriver ett D.
"Borde kvinnor ställa upp i presidentvalet i USA?"
Varför inte? Absolut, ja.
"Brukar du minnas skämt och gilla att berätta dem för andra?"
Nej, det gör ju inte du, Harold. Absolut inte.
"Får du ofta en känsla av att livet kanske inte är värt att leva?"
Vad tycker du, Harold? A? B? Vi skriver C - vet inte.
"Är ämnet sex överexploaterat i massmedia?"
Det måste ju vara ett ja, eller hur?
"Har du svårt för att ta kritik?"
Nej. Vi kryssar för D.
"Får du ibland ont i huvudet eller ryggen efter en hård dag?"
Ja, verkligen.
"Har du lätt för att somna?"
Det tycker jag.
"Tycker du att man ska utfärda dödsstraff för mord?"
Ja, det tycker jag.
"Enligt din åsikt, är sociala angelägenheter slöseri med tid?"
Gud, nej!
"Kan Gud påverka våra liv?"
Ja, absolut.
"Är du anhängare av en religion eller filosofi
"som innefattar ett liv efter detta?"
Ja, verkligen. Absolut.
"Njöt du av livet som barn?"
Ja, du var en underbar bebis, Harold.
"Tycker du att den sexuella revolutionen har gått för långt?"
Det har den verkligen.
"Finner du tanken på att byta fruar motbjudande?"
Själva frågan är motbjudande.
"Känner du..."
Snälla Harold!
"Känner du att du går upp och ner utan någon uppenbar anledning?"
Det är du, Harold!
"Käraste bröder, låt oss troget och kärleksfullt minnas vår broder
"som Gud har tagit till sig från världens prövningar.
"Gud vare nådig, Kristus vare nådig, Herren vare nådig."
Fader vår som är i himmelen,
helgat varde ditt namn.
Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag och förlåt oss våra synder,
såsom vi ock förlåta dem oss skyldiga äro.
Inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Amen.
Ursäkta mig, min gosse.
Ett ögonblick. Vem var den där gamla damen som vinkade åt dig?
Hej, Harold. Vill du ha skjuts?
Där är ni ju, frun. Var det ni som körde iväg med min bil i går?
- Den med S: T Christopher? - Ja.
Då var det nog jag! Hoppa in, Harold.
Var det ni som målade helgonet?
Ja! Tyckte du om det?
- Nej, det gjorde jag inte. - Var inte alltför modfälld.
Att uppskatta det estetiska tar alltid lite tid.
Så trevligt att springa ihop med dig igen.
Jag visste att vi skulle bli goda vänner från stunden jag såg dig.
- Går du ofta på begravningar? - Ja.
Jag med. Det är så roligt, inte sant?
Bara förändring och rotation.
Begravningar och födslar, de hänger ihop.
Livets stora hjul.
Den här går lätt att köra. Har du kört en likbil, Harold?
- Ja. - Det är helt nytt för mig.
Bra gjort, likbilen!
Ska jag köra hem dig, Harold?
Bilen är min.
- Är den? - Jajamän!
Då ska du köra hem mig.
Så innan han åkte till klostret i Tibet
gav Big Sweeney mig nycklarna.
Jag fick ändra den efter den nya modellen, men inte så mycket.
När man har grundsetet, är det bara en fråga om variation.
Hoppar du bara in i den bil du vill ha och kör iväg?
Inte vilken som helst. Jag testar olika, letar nya erfarenheter.
Kanske... Hur som helst så blir nog folk upprörda.
Jag vet inte om det är rätt.
Om folk blir upprörda för att de vill ha kvar vissa saker
så är jag en vänlig påminnelse om "här i dag, borta i morgon".
Fäst er inte vid saker. Men trots det
är jag inte emot att samla på saker.
Jag har samlat på mig en hel del.
Det här är minnessaker,
men de är oväsentliga, inte nödvändiga, om du förstår.
Fåglarna.
Jag älskar verkligen dem.
Det är det enda djurliv jag får se nu för tiden.
Åh, jag. Fr¡ som en fågel.
Jag brukade bryta mig in på djur- affärer och befria kanariefåglarna,
men jag kom fram till att jag var före min tid.
Djurparkerna är fulla, fängelserna svämmar över.
Ja, du. Världen är fortfarande... så förtjust i burar.
Sätt dig ner, Harold.
Jag kokar vatten. Vi tar oss en varm kopp te.
Tack, men jag måste verkligen gå.
Men det är örtte med havre! Det har du väl aldrig druckit?
- Nej. - Då så.
Jag måste verkligen gå. Jag har en tid att passa.
Jag får inte missa den.
Ska du till tandläkaren?
Ungefär.
Då får du helt enkelt komma tillbaka och hälsa på.
- Okej. - Min dörr står alltid öppen.
- Okej. - Lovar du?
Jag lovar.
Jag frågade om du har några vänner?
- Nej. - Inga alls?
Nej.
Kanske en.
Skulle du vilja berätta om den här vännen?
Nej!
Du är ett intressant fall, men den här motvilligheten inverkar negativt
på den psykoanalytiska processen.
Förstår du?
Då så.
Din mor säger att hon har ordnat ett antal träffar åt dig
med några unga damer.
Hur känner du inför det?
- Hej, jag heter Candy Gulf. - Trevlig att råkas. Mrs Chasen.
Stig på. Harold är i trädgården, men han kommer strax.
Ska vi slå oss ner?
Där har vi Harold.
- Han verkar trevlig. - Tack.
- Går du på universitetet? - Ja, det gör jag.
- Vad läser du? - Poli. Vet. Och hemkun.
Poli. Vet?
Politisk vetenskap. Det handlar om allt som pågår.
Är Harold intresserad av det som pågår?
Det är verkligen ett toppenämne,
och jag har alltid hemkunskapen att falla tillbaka på.
- Bra planerat. - Ja.
Säg mig, har du varit med i Dataträffen länge?
Nej, jösses! Jag behöver inte oroa mig över att få träffar.
Några av flickorna på min avdelning tänkte pröva det
och vi drog lott och jag förlorade!
Men jag ser fram emot att träffa Harold.
Jag borde nämna att Harold har vissa små egenheter för sig.
Ingen fara. Jag har en bror som också är en riktigt skämtare.
Jag glömmer aldrig
när vi hade en gammal tv utan delar i,
och Tommy stack in huvudet på baksidan och läste nyheterna
inför hela familjen!
Det måste ha varit skojigt.
Ja, kära du, här har vi Harold.
Harold, det här är Candy.
Candy har nyss berättat en rolig historia om...
Walter Cronkite.
Ursäkta mig.
- Jag ber om ursäkt. - Vad vill du?
Förlåt, jag sökte Maude.
Vad sägs om lite ingefärspaj?
- Visst. Tack. - Jag ska värma lite.
Åh, Harold, vad trevl¡gt det är att träffas igen.
Är du ofta modell för Glaucus?
Gud, nej! Jag hinner inte,
men jag gillar att hålla mig i form
och Glaucus behöver ibland friska upp minnet
vad gäller de kvinnliga formerna.
- Misstycker du? - Jag? Nej, givetvis inte.
Verkligen? Tycker du att det är fel?
Nej.
Jösses! Vilken tur att du sa det.
Jag vill visa min målning för er. Det här är "Skövlandet av Rom".
I det hörnet har vi Leda och svanen,
självporträtt,
och här är min favorit.
Den heter..."Regnbåge med ägg under och en elefant".
- Tycker du om den? - Ja, mycket.
Sedan blev jag förtjust i de här, mina "välluktare".
Var snäll mot näsan! Ett slags... bankett för luktorganen.
Jag börjar med det lättaste, rost- biff, gamla böcker, nyklippt gräs
och mexikansk bondgård.
Den här kommer du att gilla, snöfall på 42nd Street.
Jag sätter på den.
Håll i den här så pumpar jag den.
Håll den där uppe. Just det. Vad känner du för lukt?
Tunnelbana?
Parfym?
Cigaretter!
- Snö. - Sn!
Det bara fortsätter.
Det är underbart.
Men... sen bestämde jag mig för att byta till det taktila.
- Vad tycks? - Jag gillar det här.
Nej, nej. Gå riktigt nära och sträck in handen och känn.
Det är kitteln.
Nå... klappa...
handflata... smek... utforska.
Så där ja. Örtte och ingefärspaj.
Ursäkta de udda tallrikarna.
- Det här är något nytt för mig. - Underbart!
Pröva något nytt varje dag. Vi har ju fått livet för att utforska det.
Det varar inte för evigt.
Du ser ut som om du kan göra det.
Sa jag att jag fyller 80 år på söndag?
Du ser inte ut att vara 80.
Det är på grund av rätt mat, motion och andning.
Hälsa gryningen med "eldsandning".
Det råder inget tvivel om att min kropp börjar ge upp.
Jag är långt in på hösten. Allt är förbi efter lördag.
Berätta om dig själv. Vad gör du när du inte går på begravningar?
Ja, de har definitivt en viss dragningskraft.
Men jag undrar, Harold, är det nog?
Vad menar du?
Jag tycker om att se saker växa.
De... växer och blommar och... vittrar och dör
och förvandlas till något annat.
Liv!
Helst av allt skulle jag vilja bli en solros.
De är så långa och enkla.
Vilken blomma skulle du vilja bli?
Jag vet inte.
- En sådan här kanske. - Varför säger du så?
- För att de är likadana allihop. - Men det är de inte.
Titta, vissa är mindre, vissa är tjockare.
Vissa växer åt vänster, och vissa åt höger.
En del har till och med tappat kronbladen.
Alla möjliga tydliga skillnader.
Du förstår, Harold, jag tror att många av världens sorger
kommer från folk som är så här...
men ändå accepterar att behandlas så.
Servostyrning.
Det där lilla trädet har problem. Kom igen.
Se på det.
Det kvävs. Det är smogen.
Människor klarar av det, men träd får astma av det.
De kan inte andas. Löven! De börjar bli bruna.
Harold, vi måste göra något åt det här livet.
- Vad då? - Vi transplanterar det till skogen.
- Så kan man inte göra. - Varför inte det?
- Det är allmän egendom. - Just precis.
Men vi behöver verktyg.
Du har rätt. Vi går till Glaucus. Kom.
Vänta lite.
Polisen. Kom.
God dag, polisen. Har ni lite problem här?
Ja, frun. Någon hade problem med att parkera.
Säg mig, den där bilen, står den rätt parkerad?
Ja, frun. Det där är bra.
Tack så mycket. Stäng av radion, det spar på batteriet.
Lite likör, Harold?
- Tack, men jag dricker inte. - Ingen fara, den är ekologisk.
- Tack. - Den innehåller ingen näring,
men konsekvens är inget mänskligt drag.
Vad är det där, där uppe?
Det är mitt paraply.
Det är bara en relikt. Jag hittade det när jag packade för min USA-resa.
Det var mitt försvar vid strejker och demonstrationer
och politiska möten,
när man drogs bort av polisen eller anfölls av busar.
Vad slogs du för?
Stora frågor. Frihet, rättigheter, rättvisa.
Kungar dog, kungariken föll.
Jag ångrar inte kungariket.
Vad är det för mening med gränser och nationer och patriotism?
Men jag saknar kungarna.
När jag var liten togs jag till palatset i Wien
till en fest i trädgården.
Jag minns ännu hur solen sken, parasollen,
de glänsande uniformerna på de unga officerarna.
Då trodde jag att jag kanske skulle gifta mig med en soldat.
Senare brukade Frederick banna mig för det.
Han var så allvarlig.
En doktor på universitetet...
och i regeringen.
Men allt det var förr.
Så...
Du använder inte paraplyet längre?
Inga fler revolter?
Jo. Varje dag...
Men jag behöver inget försvar längre, jag omfamnar.
Jag slåss fortfarande för de stora frågorna,
men på mitt eget, personliga sätt.
Ska vi sjunga en sång?
- Jag spelar inte... - Kom, jag visar dig.
Nej...
Sjung med, Harold.
Det var kul! Vi spelar något tillsammans!
- Jag kan inte spela något. - Ingenting?!
Kära nån! Alla borde kunna skapa musik.
Det är den kosmiska dansen. Följ med mig.
Det måste finnas något.
Nu ska vi se...
Håll i den här. Vad är det här?
Vänta lite, så där ja.
Du tar... Den här är det. Ta den.
Man måste vara impulsiv, nyckfull. Låt musiken flöda från dig.
Du måste skapa ackord.
Sätt fingret på andra tvärbandet
och det här på tredje. Och så det här.
Snälla Harold.
Där är du ju!
Jag har en överraskning till dig.
Det är en present.
Kom med mig.
Där!
Är den inte rar?
Jag bad dem hämta det där monstret du hade, och skicka den här.
Mycket lämpligare, inte sant?
En sak till, Harold.
Jag ringde din andra dataträff
och hon verkar vara en snäll, tyst flicka.
Visst är den söt? Jag tycker mycket om den.
Stanna, betala tull
Ert körkort, damen.
Jag har inget. Jag tror inte på dem.
- Hur länge har ni kört, frun? - Ungefär 45 minuter, tror jag.
Vi ville komma iväg snabbt, men det är svårt att hitta en pickup.
Är det här er pickup?
Nej, jag tog den bara.
- Ni tog den? - Ja, jag måste plantera mitt träd.
Tja, det är väl inte mitt,
men vi vill plantera det så snart som möjligt.
Låt mig försöka förstå. Ni...
Okej, då kör vi vidare. Trevligt att tala med er.
- Han var trevlig. - Ja.
- Jag tror att han följer efter oss. - Gör han?!
Poliser ska då alltid leka.
Frun!
Mår det lilla trädet bra?
Ja då.
Toppen!
Där.
Härligt att känna jorden, inte sant?
Och doften.
Det är jorden...
Jorden är min kropp, mitt huvud är bland stjärnorna.
Vem sa det?
Jag vet inte.
Det var väl jag.
Stackars liten.
Är det inte underbart?! Runt omkring oss, levande ting.
75 km/h-zon slutar
Okej. Ut med er, damen.
- Kom igen. - Hejsan. Har vi träffats förut?
Inget sånt, damen. Ut.
Det måste ha varit er bror. Ni ser ut att vara släkt.
Ut ur bilen, grabben. Stå kvar där, damen.
Ut med dig, din rackare!
Ni har verkligen problem, damen.
Ni har begått ett flertal brott, bland annat...
innehav av stulet fordon,
motstånd vid gripande och innehav av stulet träd. Var är det?
- Vi planterade det. - Ni planterade det.
- Är det här er spade? - Nej.
Innehav av stulen spade.
Bli inte officiös. Då är ni inte er själv.
Det är det statliga yrkets förbannelse.
Damen.
Tänker ni ta lång tid på er?
- Snälla damen. Var tyst nu. - För om ni gör det...
Ta spaden, Harold.
Damen! Stanna, annars skjuter jag.
Jag lär mig verkligen om synder.
Synd? Dygd? Bäst att inte vara moralisk.
Man förlorar alltför mycket liv. Sikta högre än moralitet.
Om man tillämpar den regeln i livet
kommer man att leva det till fullo.
Jag har inte levt.
Jag har dött några gånger.
Vad sa du?
Tja...
Första gången var när jag gick på internatskola,
i kemilabbet.
Jag var där och städade upp, och tänkte utföra ett litet experiment.
Jag tog ut en massa saker och började blanda dem.
Det var mycket vetenskapligt!
Det skedde en enorm explosion.
Jag ramlade omkull, och det blev ett stort hål i golvet.
Brädor och tegelstenar och eldslågor flög omkring.
Jag tänkte... dags att sticka.
Min skolkarriär var över.
Så... jag åkte hem.
Min mor hade fest så jag tog bakre trappan upp till mitt rum.
Jag släckte ljuset och... fick en underlig känsla.
Det ringde på dörren. Jag gick ut till trappräcket
och två poliser kom in,
hittade min mor... och... sa
att jag hade dött i eldsvådan.
Hon la ena handen på pannan,
sträckte ut den andra som om hon letade efter stöd,
och med en lång suck
föll hon ihop i deras armar.
Då beslöt jag att jag tyckte om att vara död.
Jag förstår. Många gillar att vara döda,
men de är egentligen inte döda.
De backar bara en bit från livet.
Öppna dig och ta en chans, bli sårad, till och med,
men spela så gott du kan.
Kom igen, laget!
Ge mig ett L, ge mig ett E, ge mig ett V, ge mig ett A.
L-E-V-A, leva.
Annars har man inget att snacka om i omklädningsrummet.
Jag gillar dig, Maude.
Jag gillar dig, Harold.
Harold är nere på verkstan.
Han har en ny bil och han har trimmat den.
- Han är mycket mekaniskt lagd. - Vad är det för slags bil?
En liten Jaguar.
Den liknar mer en likbil.
Snygg. Kompakt.
Edith, jag vill presentera dig för min son Harold.
Harold, det här är Edith...
Phern. Trevligt att träffas.
Du borde gå och tvätta av dig. Kom till salongen.
Och vad gör du, min vän?
Jag är kontorist, Harrison Feed and Grain.
Ja, men vad är det du gör?
Jag har hand om alla fakturor för sydvästra regionen.
Så intressant.
Vi levererar saker till de flesta hönsfarmerna i Pataluma.
- Så ni kan tänka er... - Ja.
Här kommer Harold.
Res dig inte, raring.
Edith har pratat om sitt jobb.
Jag är kontorist.
Henderson Feed and Grain.
Harrison, Harrison Feed and Grain. Korsningen mellan Hamilton och 4th.
Jag har hand om fakturorna.
Jag skriver in schemat för lastbilarna.
Hon förser hela sydvästra regionen med hönsmat.
Tja, inte hela sydvästra regionen,
fast det är stora affärer.
Korn var stort förra veckan. 53000...
liter.
Med dina senaste handlingar i åtanke, Harold,
har jag nu inget annat val
än att använda mig av din morbrors föreslagna lösning.
Följaktligen har jag bett honom se till att du kallas in
och för ditt eget bästa,
börjar tjänstgöra i amerikanska armén.
Och jag hoppas att de lyckas bättre med dig än jag gjorde.
Maude, de tänker ta ut mig till armén.
Åk ¡nte.
Jag hamnar i fängelse.
Historiskt sett är du i mycket gott sällskap.
Kan du hjälpa mig, Maude?
Med din skicklighet och min erfarenhet, ska vi nog klara det.
Se mig som en far i det här fallet.
Jag vet att du inte vill gå med i armén,
men när du väl är där, kommer du att älska det. Det är ett toppenliv.
Se på mig - chaufför, respekt, pengar på banken.
Det har väl sina nackdelar precis som allt annat, antar jag,
men armén tar hand om dig och du får en vän för livet.
Bra idé att åka hit, Harold. Det är en vacker plats.
- Tack, farbror. - Kalla mig sir.
Det är det första du lär dig. En officer förtjänar din respekt.
Ja, sir.
Vi börjar med att undersöka fakta.
Landet har varit alltför strängt i sitt totala fördömande av krig.
Man kan peka på de otaliga materiella fördelar som skapats
av en kris- och konfliktpolicy.
Andra världskriget gav oss ju kulspetspennan, för tusan.
I krigstider minskar antalet självmord.
Stämmer det? Varför i helvete gav vi upp mot tyskarna?
Ända sedan de jäkla politikerna satte dem på vår sida
har krigen varit en skam för landet.
Titta bara på historien -
de två bästa krigen vi utkämpade var mot tyskarna.
Jag tycker tyskarna ska över till andra sidan, där de hör hemma.
En fiende som förtjänar att dö, och ett krig som landet stödjer.
Ganska hårda ord, sir.
Ja, Harold, jag har alltid varit en man som säger vad han tycker.
Det var alltid till min nackdel. Jag är inte omtyckt i Washington.
Jag vet det... men jag har vänner på höga poster.
De bara föll!
Joe ramlar bakåt, ett prydligt, rött hål i huvudet.
Jag tänkte bara på en sak.
Döda! Döda! För Joe och Mack och alla de andra killarna.
Döda! Och sedan en bländande blixt...
Och jag vaknade på en bår.
"Klarade vi det?" frågade jag.
"Ja, sir", sa han...
och jag förlorade medvetandet.
Oj!
Vilken toppenhistoria, sir.
En vacker dag kan du själv berätta sådana historier.
- Tror ni det, sir? - Javisst.
Oj, jag trodde aldrig att det var så spännande.
Det är det mest spännande i hela världen.
Att sätta upp ens liv mot någon annans.
- Ja. - Att döda.
Smaken av blod i munnen.
Sanningens ögonblick.
- En annan mans liv i sikte! - Ja!
- Lär de mig verkligen att skjuta? - Ja. En rad olika vapen.
- Att använda bajonett? - Ja!
- Men närstrider, då? - Ja.
Att strypa någon, kväva dem,
krama livet ur någon med sina bara händer!
- Nu förivrar du dig. - Att skära halsen av honom...
- Jag vet inte. - Se blodet spruta.
- Och souvenirer. - Souvenirer?
Från offren. Ögon, öron, näsor, skalper, könsorgan.
Vad har man för chans att få tag på något sånt här?
- Jag skulle kunna skaffa en egen! - Det är äckligt.
- Det är det verkligen. - Vem är ni, frun?
- Jag samlar underskrifter för fred. - Parasit.
- Jag kom hit för att tala. - Galna parasit. Jävla kommunist.
Tilltala inte mig så där, din oanständige, degenererade individ.
- Kom ihåg Nathan Hale. - Lugna ner dig.
- Hon är ett kommunistsvin. - Angrip inte mig!
Ni kommer alla att sluta så här!
- Precis så här! - Äckligt. Äckligt!
Ge mig den där. Jag ska kasta den i kloaken.
- Snälla frun. - Hon tog mitt huvud.
- Lugna dig, Harold. - Hon tog mitt huvud!
Jag ska döda henne! Jag ska döda henne!
Ge tillbaka huvudet, vi vill inte ha några problem.
Frun!
Tusan!
Du tog mitt huvud! Din kossa!
- Jag ska döda dig! - Hjälp!
Jag ska döda dig! Jag ska döda dig!
Sluta, Harold.
Vad har du gjort?
Ber du?
Ber? Nej, jag kommunicerar.
Med Gud?
Livet.
- Det här är härligt. - Ja.
- Jag vill slå kullerbyttor. - Gör det, då.
Jag skulle känna mig dum.
Harold, alla har rätt att göra sig till åtlöje.
Man kan inte låta världen döma en alltför hårt.
Vill du vara med och hjula lite?
Jag känner mer för att ropa!
Jag hade en underbar dag i dag...
och... du är mycket vacker.
Du får mig att känna mig som en skolflicka.
Ska jag komma på besök i morgon? Åh, jag kan ¡nte.
Jag har en lunchträff... med en flicka.
Jag känner henne inte ens. Min mor arrangerade det.
Titta!
Dreyfus skrev från Djävulsön, att han såg
praktfulla fåglar.
Många år senare, i Bretagne, insåg han att de bara var fiskmåsar.
För mig kommer de alltid att vara praktfulla fåglar.
Jag kan inte nog betyga vikten av detta möte.
Det här är den sista flickan, din tredje och sista chans.
Snälla, försök att vara allvarlig.
Om inte för din egen skull, så åtminstone för hennes.
Där är hon.
Sunshine, det här är Harold.
Harold, det här är Sunshine Doré.
Hur... Hur står det till?
Jag kan inte klaga.
Sunshine är skådespelerska, Harold.
- Jag vill se mig som det. - Underbart.
Ni två kan väl gå till musikrummet
så kommer jag med drinkar.
Eller Starlight kanske vill ha en cigarett.
- Sunshine! - Ja, naturligtvis.
Sunshine.
Vill du ha en cigarett?
Nej tack. De missfärgar mina fingrar.
Är Sunshine ditt riktiga namn?
Tja, egentligen var det min dramalärare som hette Louis Sunshine.
Du kanske har hört talas om honom?
Han hade stor inverkan på mitt instruments utveckling.
Det betyder "kropp" på teaterspråk.
Egentligen heter jag Doré.
Eller Dore, egentligen.
Oj, då! Vilket fint ställe ni har.
Spelar du?
Nej. Jag lär mig spela ban... Munspel.
Är det din far?
Nej. Det är morbror Victor.
Han är i armén. Jag tycker så mycket om armén. Gör du?
Vilken underbar knivsamling. Får jag se dem?
Nej, rör dem inte. De är mycket gamla.
Tycker du om knivar?
Oh, ja!
Den här är intressant. Det är ett harakiri-blad.
Vad är harakiri?
Det där var enastående!
Det verkade så äkta.
Jag spelade Julia på Sunshine Playhouse.
Louis tyckte att det var mitt bästa framträdande.
Vad? I min trogna älsklings hand ett glas?
Jag ser: Med gift tog han ett tidigt avsked.
Du lyckoklinga.
Du lyckoklinga,
här är din slida, rosta här...
Jag dör...
J-jag har...
Det var din sista träff.
Det var inte så skrämmande.
Nej. Det var inget emot i eftermiddags.
Kom igen, du älskade det. Det var en ny erfarenhet.
Du kan verkligen ta folk.
Tja, de tillhör ju min art.
Titta på stjärnorna.
Här.
En gåva!
"Harold älskar Maude"
Och Maude älskar Harold.
Det är den finaste present jag har fått på flera år.
Så att jag alltid vet var den finns.
Kan jag få tala med Fée, tack?
Fée? Raring, jag vet att René blir vansinnig, men...
Om han visste vad jag har fått stå ut med de senaste dagarna.
- Mor. - Inte nu, min vän.
Kan du skriva in mig på måndagen?
- Jag vill tala med dig. - Jag talar i telefon.
Jag ska gifta mig.
Vad sa du?
Jag ska gifta mig.
Vänta lite, Fée.
Med vem?
Jag antar att du tycker att det här är roligt, Harold. En solros.
Du kan inte mena allvar.
Din mor har talat med mig om din äktenskapsplan,
och fastän jag inte har något emot äktenskap,
så verkar inte det här fullt... normalt.
En vanlig neuros, speciellt i detta samhälle,
där ett manligt barn undermedvetet önskar ha samlag med sin mor.
Naturligtvis undrar jag, Harold,
varför du vill ha samlag med din mormor.
Det vore pliktförgätenhet...
om jag inte sa...
att tanken på...
samlag...
Och det faktum att din fasta, unga...
kropp...
beblandas...
med det...
förtorkade köttet...
hängande...
brösten...
och...
de sladdriga...
skinkorna...
får mig att vilja...
kräkas.
Grattis Maude
Det är bländande.
Du har tänkt på allt,
och champagne.
Ingen fara, den är ekologisk.
Till dig.
Och...
efter middagen...
En till liten överraskning...
som jag hoppas gör dig mycket glad.
Jag är glad.
Jag kan inte tänka mig ett underbarare farväl.
Farväl?
Ja, det är min 80-årsdag.
Men du ska väl ingenstans... ska du?
Jo, min vän. Jag tog tabletterna för en timme sedan.
Jag är borta vid midnatt.
Va?!
Vilket ståhej. Så onödigt.
Dö inte, Maude, för Guds skull.
Bli inte så upprörd.
Jag älskar dig.
Harold... det är underbart.
Gå och älska lite mer.
Aldrig. Aldrig.
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam